Katedra filozofie
	PROTOKOL O HODNOCENÍ PRÁCE	

Práce: diplomová
Posudek: oponenta
Práci hodnotil: PhDr. Jaromír Murgaš, CSc.

Práci předložil(a): Bc. Petra Borovská
Název práce: Interdisciplinární analýza fenoménu Já z pohledu filosofie, psychologie a neurověd

1.	CÍL PRÁCE (uveďte, do jaké míry byl naplněn):
Cíl práce je vyjádřen obecně v názvu a je v práci bohatě naplněn.

2.	OBSAHOVÉ ZPRACOVÁNÍ (náročnost, tvůrčí přístup, proporcionalita teoretické a vlastní práce, vhodnost příloh apod.):
Osmdesátistránková diplomová práce je založena na velmi seriózním a odborném zpracování velice rozsáhlé a adekvátní literatury (skoro osmdesát titulů), a to v drtivé většině anglojazyčné. Provedení je zcela relevantní a odborné, autorka pracuje plně jako badatel (a případně i učitel!) v dané oblasti, přičemž kromě reference rozsáhlého spektra informací a úvah a srovnání práci vede velice dobře logicky a výkladově. Jako zcela samostatný přínos předkládá nejen pokus o charakteristiku tzv. minimálních prvků „jáství“, ale i vlastní tabulky srovnávající různé přístupy, kategorizace a také výsledky hledání neurálních korelátů k určitým možným stupňům „jáství“. Samostatně (a jakoby mimochodem) místy rovněž řešila i navrhla českou terminologii. Autorka plně osvědčila náročnost, tvůrčí a samostatný přístup, rozsáhlé studium a orientaci v něm, schopnost představit téma a dospět k vlastním závěrům.

3.	FORMÁLNÍ ÚPRAVA (jazykový projev, správnost citace a odkazů na literaturu, grafická úprava, přehlednost členění kapitol, kvalita tabulek, grafů a příloh apod.):
Práce je rovněž v zásadě vynikající i po formální stránce, parametry odborné práce jsou splněny. Vyzdvihl bych zejména náročný a plně odborný styl a jazyk, nepodléhající dokonce nikde anglojazyčným předlohám, nýbrž i česky plně uspokojivý. Vyskytnou se v něm sice také vzácně překlepy, resp. nepravené koncovky slov zřejmě jako pozůstatků předchozí formulace textu, ale vzhledem k rozsahu práce je to opravdu výjimečné. Jediný problém mám s tím, že odkazy jednak jsou uváděné v anglosaské formě (autor, rok vydání), což není filosofické podle českého úzu, jednak bez odkazu na konkrétní stránky i tam, kde by takový odkaz být mohl. Je jistě otázkou, kdo kdy bude ta místa vyhledávat, ale na druhou stranu by dle mne aspoň někde odkazy na stránky prostě práci a dohledatelnosti prospěly. Základní pojmy charakterizující tělesnost jsou definovány na str. 54, ale používány jsou již dříve (str. 50 aj.) – zde, soudím, došlo k snad jedinému, významově ale malému faux pas v uspořádání problematiky.

4.	STRUČNÝ KOMENTÁŘ HODNOTITELE (celkový dojem z práce, silné a slabé stránky, originalita myšlenek apod.):
Práce je zjevně výsledkem velmi usilovného, dlouhodobého, poctivého a zaujatého přístupu a zkoumání problematiky. Superlativy jsem uvedl už výše, práce je opravdu dobrá, i kdyby snad některé údaje byly – nejspíše jen vzácně – ne zcela správně či aktuálně; metodicky je práce prostě odborná. Daná problematika je vysoce náročná na znalosti a posouzení jejich současné relevance je pro specializovaného odborníka. Na druhou stranu chci tvrdit, že interdisciplinarita předloženého přístupu, speciálně jeho filosofické části, se pohybuje v předem určeném užším rámci, lze si však do budoucna představit i širší (víz níže).

5.	OTÁZKY A PŘIPOMÍNKY DOPORUČENÉ K BLIŽŠÍMU VYSVĚTLENÍ PŘI OBHAJOBĚ (jedna až tři):
Řada publikací zejména ohledně hledání neurálních korelátů aspektů - či možných aspektů – „jáství“ je z prvního desetiletí našeho tisíciletí. Kladl jsem si otázku, zda při rychlém vývoji zkoumání neurálních korelátů nejsou od té doby nové objevy, přístupy, poznatky (možná už i zachycené v přehledné práci, která byla ale vydána až souběžně s ukončením autorčiny práce – Člověk a jeho mozek od J. Horáčka a dalších autorů).
„Filosofický přístup“, představený v práci, je zúžen na několik málo prací z oblasti současné teorie mysli. (Podobně je dle mne zúžen i „psychologický pohled“, i když ten se opírá o klasika oboru i o současné, ovšem dle mne specializované badatele.) Autorka v průběhu práce na základě užitých prací a zřejmě i vlastní intuice upozorňuje na význam perspektivity a tělesnosti jako konstitutivních aspektů základního „jáství“. Z hlediska „širší“ filosofie se zde podle mne nabízí úvaha o dílčí blízkosti těchto aspektů s např. „existenciálním“ pojetím „člověka“ jako „dasein“, případně s Patočkovými úvahami o významu lidské tělesnosti (a byli by tu zajímaví i další filosofové, od Plessnera po současného Lakoffa). Z hlediska anglosaského přístupu to je asi ne vědecké a asi i z pohledu následovníků německých filosofů, kteří s pojmem pracují, neadekvátní. A jistě obtížné propojit. Ale chci na to autorku upozornit, aby neuvízla jen v anglosaském přístupu/pohledu, jakkoli je dnes badatelsky nosný. Dokonce bych si (jí?) přál, aby výsledky své analýzy někdy promýšlela i v těchto souvislostech, s tou pěknou důkladností, kterou vykázala zde. (Chápu přitom, že teď měla obrovskou práci s předloženými přístupy.) Ještě pohoršlivější, ale možná i perspektivnější by bylo uvažovat v budoucnu i o stupních či formách „jáství“ či „sebevědomí“, o kterých snad učí staré či inovované „indické nauky“; i tam je zajímavá kategorizace; a možná to nebude téma jen „až na vědecký důchod“.

6.	NAVRHOVANÁ ZNÁMKA (výborně, velmi dobře, dobře, nevyhověl): 
Rozhodně a opakovaně „výborně“!

Datum: 	28.8. 2017						Podpis: