Katedra filozofie
	PROTOKOL O HODNOCENÍ PRÁCE	

Práce (co se nehodí, škrtněte): diplomová / bakalářská

Posudek (co se nehodí, škrtněte): vedoucího / oponenta

Práci hodnotil(a) (u externích hodnotitelů uveďte též adresu a funkci ve firmě): Mgr. Martin Vondrášek

Práci předložil(a): Bc. Ondřej Sloup

Název práce: Meze poznání a pátrání po dalších vesmírech

1.	CÍL PRÁCE (uveďte, do jaké míry byl naplněn):

Autorovým záměrem je představit a kriticky zhodnotit názory Alexe Vilenkina, a na jejich základě ukázat a rozhodnout ohledně mezí možností našeho poznání,  jak těch určovaných vědeckou metodou, tak i determinovaných principiální povahou světa či apriorních struktur myšlení. Vedlejším cílem potom je analýza mechanismů fungování vědecké komunity na poli teoretické fyziky a vědecké kosmologie. V neposlední řadě si autor vytyčil za cíl rozhodnout, zda lze Vilenkinovu koncepci multivesmíru (autorův překlad termínu multiverse) označit za vědeckou. Své záměry autor v práci splnil vyčerpávajícím a přesvědčivým způsobem.

2.	OBSAHOVÉ ZPRACOVÁNÍ (náročnost, tvůrčí přístup, proporcionalita teoretické a vlastní práce, vhodnost příloh apod.):

Práce je vyváženě strukturovaná do čtyř kapitol.
V první kapitole autor čtenáře seznamuje se základními východisky tzv. standardního kosmologického modelu, ze kterého vycházejí ostatní úvahy, a s na něm vystavěnou představou inflační kosmologie, která vysvětluje nepoměr mezi velikostí a stářím vesmíru. Následuje charakterizace Vilenkinovy koncepce multivesmíru, která předpokládá, že náš (nekonečně veliký) vesmír, vzniklý velkým třeskem, je pouze „drobná část daleko rozsáhlejší kosmologické arény“ (str. 13). Náš vesmír je tak jen jakousi malou a krátce trvající bublinou v moři jakéhosi falešného vakua, média, které je schopné na základě kvantových jevů generovat fluktuace, které vyústí v další velké třesky.
V následující kapitole je tato představa podrobena kritické analýze a jsou ukázány její filosofické důsledky. Autor dále porovnává Vilenkinovu koncepci s konkurenčními kosmologickými koncepcemi a poukazuje na její přednosti („počátek“, tedy „čas nula“, okamžik velkého třesku je možné popsat fyzikálně a není nutné ho postulovat na teologickém základě, str. 23–25) i problematická místa (např. obtížně uchopitelnou otázku bezčasého a bezrozměrného vakua, ve kterém postupně „vybublávají“ jednotlivé vesmíry).
Třetí kapitola potom přibližuje obor metakosmologie, jakožto disciplíny, která se zabývá otázkami po tom, co bylo před velkým třeskem, otázkami meta-vesmíru, oproti kosmologii, jejímž předmětem je vesmír s počátkem ve velkém třesku.
Poslední a možná nejdůležitější část představuje epistemologická omezení Vilenkinovy koncepce (jak už ostatně napovídá její název) a hodnotí, zda ji lze považovat přísně vzato za vědeckou. Autor se spoléhá na falsifikacionistické kritérium vědeckosti, které požaduje, aby z teorie bylo odvoditelné alespoň jedno tvrzení, které lze empiricky testovat a eventuálně (a s ním celou teorii) vyvrátit. Vilenkinova teorie, resp. ta její část, která se dotýká charakteristik multivesmíru, ze své podstaty neumožňuje vytvoření takové předpovědi, proto autor uzavírá, že tato koncepce falsifikovatelná není, a proto ji není možné považovat za přísně vzato vědeckou.

3.	FORMÁLNÍ ÚPRAVA (jazykový projev, správnost citace a odkazů na literaturu, grafická úprava, přehlednost členění kapitol, kvalita tabulek, grafů a příloh apod.):
Jazykový projev autora je na vysoké úrovni. Velmi obtížnou problematiku, která nutí čtenáře zasvětit do velmi těžko představitelných a popsatelných pojetí, dokáže vyložit srozumitelnou a čtivou formou, a přitom bez toho, aby se dopouštěl nemístné redukce.

4.	STRUČNÝ KOMENTÁŘ HODNOTITELE (celkový dojem z práce, silné a slabé stránky, originalita myšlenek apod.):

Autor prokázal schopnost výtečně uchopit problematiku, týkající se jedné z nejfundamentálnějších otázek vědy i filosofie. Jeho uchopení velmi komplikovaných detailů kvantové teorie a teorie relativity, na kterých je vystavěna Vilenkinova koncepce, spolu s těžko (pokud vůbec) představitelnými předpoklady, vykazuje vysokou úroveň.
Práce je dobře strukturovaná a postupně před čtenářem konstruuje podivný vilenkinovský svět (přesněji multivesmír). Poznámky či dotazy, které čtenáře průběžně napadají, jsou pojednány o několik stránek později. Množství literatury a bezchybná práce s ní, jako i množství vysvětlujících poznámek pod čarou, budí dobrý dojem a vyvolává ve čtenáři pocit, že autor ví víc, než říká. Práci proto hodnotím jako velmi zdařilou.

5.	OTÁZKY A PŘIPOMÍNKY DOPORUČENÉ K BLIŽŠÍMU VYSVĚTLENÍ PŘI OBHAJOBĚ (jedna až tři):

Zajímá mě Váš názor: Volba falsifikacionistického kritéria vědeckosti se může zdát poměrně diskutabilní. Dokázal byste říci, jak by si Vilenkinova koncepce vedla oproti Lakatosovu sofistikovanému kritériu, popřípadě dokázal byste uvést nějaké obhajitelné kritérium vědeckosti, které by tuto koncepci ponechalo ve sféře vědeckého?

6.	NAVRHOVANÁ ZNÁMKA (výborně, velmi dobře, dobře, nevyhověl): výborně

Datum: 	20. 5. 2012							Podpis: