Katedra filozofie
	PROTOKOL O HODNOCENÍ PRÁCE	

Práce (co se nehodí, škrtněte): diplomová / bakalářská

Posudek (co se nehodí, škrtněte): vedoucího / oponenta

Práci hodnotil(a) (u externích hodnotitelů uveďte též adresu a funkci ve firmě): Mgr. Helena Šlesingerová,
ředitelka Knihovny města Plzně, p. o., B. Smetany 13, 305 94 Plzeň; předtím dlouholetá vedoucí Ústřední knihovny pro děti a mládež KMP; současná předsedkyně odborné sekce Klub dětských knihoven SKIP České republiky 

Práci předložil(a): Barbora Strnadová

Název práce: Vývojové trendy v nakladatelské činnosti. Analýza produkce současných českých
                        nakladatelství pro děti.

1.	CÍL PRÁCE (uveďte, do jaké míry byl naplněn):

Diplomantka si vytyčila náročné cíle - provést analýzu produkce současných českých nakladatelství pro děti a odhalit nové trendy v naší nakladatelské činnosti. Práce se vztahuje k danému tématu, avšak skutečné analýzy a následné syntézy dosaženo nebylo. Autorce se nepodařilo sebrané informace uvést do vzájemných vztahů a kriticky je vyhodnotit v kontextu současné knižní produkce. Shromáždila velké množství dat, ale ve výsledku se spokojila s výčtem, popisem, historií vzniku… Přesto lze práci uznat – s ohledem na požadovaný počet stran je totiž samo téma pro bakalářskou práci příliš velké.

2.	OBSAHOVÉ ZPRACOVÁNÍ (náročnost, tvůrčí přístup, proporcionalita teoretické a vlastní práce, vhodnost příloh apod.):

Obsahové zpracování víceméně odpovídá původnímu zadání. Autorka postupovala promyšleně, práce je přehledně strukturovaná. Zhruba dvě třetiny textu tvoří teoretická část, jednu třetinu část praktická. Obě části souvisejí předmětově, avšak jako by stály volně vedle sebe. V teoretické části autorka vymezuje pojem dětská literatura, seznamuje s jeho historií a jednotlivými žánry, snad až zbytečně ze široka – začíná vznikem písma. Praktická část ale z teoretické hlouběji nevychází, s definovanými pojmy (s rozdělením folklórních žánrů, pohádek, básní aj.) nepracuje, bohužel se vůbec nezabývá obsahovými trendy literatury pro děti, nehodnotí její kvalitu ani směřování, nehledá odpověď na otázku PROČ. Nezabývá se stěžejními knižními tituly. U nakladatelů a knih sleduje spíše statistické údaje a formální znaky, které však bez kontextu nemají zřejmou vypovídající hodnotu. 
Dozvídáme se např., že v Albatros Media se „průměrná cena knih pohybuje okolo 200 korun“, avšak neznáme náklad, počet stran, typ ilustrací, formát a kvalitu papíru, průměrné výrobní náklady jedné knihy, průměrnou cenu knihy na českém trhu obecně, nevíme, zda jde o plně komerční nakladatelství, anebo zčásti dotované z grantů apod. Chybí informace, zda nakladatelství knihy pro děti nedotuje prodejem bestsellerů pro dospělé aj. Autorka nezmiňuje ani celkový počet knižních titulů (a z toho počet titulů pro děti) vydávaných ročně v České republice. Výsledky jednotlivých nakladatelství nejsou pro porovnání uspořádány přehledně do tabulky. Práce, ač zahrnuje obrovské množství dat, tedy neposkytuje plastický obraz dané oblasti.
 
Úsměvně působí zvolená metodologie. „K analýze nakladatelské činnosti pro děti“ autorka podle vlastních slov (s. 27) využila ankety v kroužku mladých hasičů v obci Dýšina. Rodičům nabídla seznam dvanácti nakladatelství, z nichž měli zakroužkovat sedm nejoblíbenějších. Dětem ve věku 5 až 10 let pak předložila „barevné obrázky knížek“ na nástěnce (s. 30). Prý „výsledky ankety o oblíbenosti tradiční, či netradiční literatury hovoří jasně.“ - Pomineme-li fakt, že děti neměly v ruce fyzické knihy, nelze prominout, že diplomantka nevzala v úvahu ontogenezi, psychické vývojové zvláštnosti dětí dané věkové kategorie. Nic neříkající je i samo vymezení oněch nových trendů: „V posledních několika letech se v české vydavatelské činnosti pro děti začaly objevovat nové trendy, i ty značně netradiční. Jedná se většinou o netradiční druhy dětských knih.“ „…ba dokonce jsou někdy samy knihy opravdu netradiční.“ (s. 30).
Průzkum byl proveden i přímo mezi nakladateli. Příloha č. 5 (s. 47) správně obsahuje přehled položených otázek, avšak podobně jako u obou výše zmíněných anket chybí podrobné vyhodnocení výsledků.

V textu lze vystopovat také věcné chyby. V podkapitole „2.4.2 Nakladatelská činnost pro děti v letech 1945 – 1990“ (s. 14) autorka směšuje literaturu pro děti s texty o dětské literatuře pro dospělé (Zlatý Máj). V podkapitole „3.1.1 Albatros Media“ (s. 27) tvrdí: „Nakladatelství nemá potřebu zvyšovat cenu nabízených knih, jelikož je každoročním vítězem v soutěži Zlatá stuha, a má tedy pravidelný finanční zisk z výher.“ – Avšak podle statutu soutěže Zlatá stuha není spojena s finanční odměnou. (Ve většině soutěží navíc dostává cenu autor, nikoli nakladatel.)

Práce obsahuje celkem 8 příloh, z toho 6 grafů. U grafů chybí popisky s přesnými čísly. Zcela zbytečnou se jeví příloha č. 7 (Výsledky ankety oblíbenosti tradičních a netradičních knih pro děti), která graficky porovnává pouze dvě čísla. Totéž platí pro přílohu č. 3 (Nárůst nakladatelů pro děti v českém exilu), podle níž existovala v exilu nejprve dvě taková nakladatelství  a v roce 1979 stoupl jejich počet na tři… 

3.	FORMÁLNÍ ÚPRAVA (jazykový projev, správnost citace a odkazů na literaturu, grafická úprava, přehlednost členění kapitol, kvalita tabulek, grafů a příloh apod.):

     Po formální stránce má práce všechny předepsané náležitosti – pečlivou grafickou úpravu, přehledné členění do kapitol, subkapitol a odstavců, bezchybné bibliografické citace a přiměřený poznámkový aparát.

     Diplomantka je nepříliš jazykově obratná, úroveň jazykového projevu kolísá v závislosti na použitých pramenech, slabší je tam, kde se autorka pokouší převyprávět vlastními slovy cizí odborný text, případně formulovat sama za sebe. Občas používá slova v nepřesných nebo nesprávných významech. Důsledkem neobratnosti je pak zmatení významů („Dětská literatura je velice široký pojem, který je třeba správně vymezit. Jedná se o termín, který nahrazuje pojem literatura pro děti a mládež.“ – s. 2; „lidé i v této době, spolu se vznikem řeči, využívali mluveného slova pro dorozumívání…“ – s. 2; „…je označení pro souhrnné označení pro takové skupiny…, které se vyznačují specifickými znaky“ – s. 4; „Komiksem je chápán obrázkový kreslený seriál, který se dá nazvat žánrem 20. století.“ – s. 10 – 11). 
 
     Nízkou sdělovací hodnotu má datování typu: „Svou činnost ukončila pravděpodobně na začátku druhého tisíciletí“ (s. 18); „její historie však sahá mnohem dále“ (s. 22); „Nakladatelství Egmont se na našem trhu objevilo poprvé před dvaceti lety“ (s. 23).

Ojediněle se vyskytují chyby v interpunkci – zpravidla nadbytečné čárky v souvětích.

V kontextu práce působí nadbytečně rovněž hojná sdělení typu: „vydavatelství se zaměřuje především na vydávání knih pro děti…“ (s. 24), „nakladatelství je zaměřeno hlavně na literaturu pro děti“ (s. 25) apod. Tyto a jiné základní informace jsou navíc často uváděné ve formě citací (v uvozovkách a kurzívou), což činí text méně přehledným.

Tisková kvalita všech osmi příloh je dobrá. 

4.	STRUČNÝ KOMENTÁŘ HODNOTITELE (celkový dojem z práce, silné a slabé stránky, originalita myšlenek apod.):

Bakalářská práce Barbory Strnadové patří k těm méně zdařilým. Je zřejmé, že diplomantka k práci přistupovala poctivě a s nejlepšími úmysly, že práci věnovala hodně času a shromáždila velké množství informací. V problematice se však příliš neorientuje, není si jistá v literární teorii, fakta nedokázala uvést do vzájemných souvislostí a zůstala někde na půl cesty.

5.	OTÁZKY A PŘIPOMÍNKY DOPORUČENÉ K BLIŽŠÍMU VYSVĚTLENÍ PŘI OBHAJOBĚ (jedna až tři):

* Ve své práci hovoříte o tradičních a netradičních knihách, zabýváte se však pouze formální či výtvarnou stránkou nových knih. Uveďte nyní rovněž příklady netradičního obsahu - textu.

* V čem spatřujete vývojové trendy krásného slova pro děti a mládež?

6.	NAVRHOVANÁ ZNÁMKA (výborně, velmi dobře, dobře, nevyhověl): 

Práci doporučuji k obhajobě. Navrhuji známku dobře.

Datum: 	21. 8. 2012						            Podpis:  Mgr. Helena Šlesingerová