Katedra filozofie
	PROTOKOL O HODNOCENÍ PRÁCE	

Práce (co se nehodí, škrtněte): diplomová / bakalářská

Posudek (co se nehodí, škrtněte): vedoucího / oponenta

Práci hodnotil(a) (u externích hodnotitelů uveďte též adresu a funkci ve firmě): Mgr. Helena Šlesingerová,
  Knihovna města Plzně, p. o., B. Smetany 13, 305 94 Plzeň, ředitelka  

Práci předložil(a): Aneta Rychtaříková

Název práce: Historický vývoj Knihovny města Plzně v období 1945 - 1989

1.	CÍL PRÁCE (uveďte, do jaké míry byl naplněn):

Diplomantka si vytyčila smělý a užitečný cíl – zmapovat historii Knihovny města Plzně od konce 2. světové války až po rok 1989, s vědomím, že jako celek tato historie dosud v jediné publikaci uspořádána nebyla a že její práce by se v budoucnu mohla stát podkladem k vydání úplných dějin KMP. Tento úkol nebyl snadný. Zejména při zpracování posledního období se totiž mohla opírat pouze o interní materiály knihovny, které jsou mnohdy stručné a mohly být s ohledem na dobu vzniku pozitivně zkresleny či zahaleny do politických frází a kulturních klišé, řada informací pak mohla být i zamlčena. Studentka se úkolu zhostila dobře a cíl práce bezezbytku naplnila.

2.	OBSAHOVÉ ZPRACOVÁNÍ (náročnost, tvůrčí přístup, proporcionalita teoretické a vlastní práce, vhodnost příloh apod.):

Obsahové zpracování odpovídá původnímu zadání. Práce má dobře promyšlenou strukturu, postupuje po jednotlivých desetiletích, je proporcionálně vyvážená a v jednotlivých oddílech s ohledem na obecné požadavky bakalářské práce přiměřeně podrobná. Jednotlivé roky jsou však nezřetelně oddělené a v textu mnohdy splývají. 
     Podkapitola 3.1 Významné historické události ovlivňující činnost knihovny (s. 8) je správně zařazená, avšak bohužel neposkytuje potřebný obraz doby, obsahuje víc formální fráze a málo sdělné citace a dokazuje, že autorka sama se v historicko-politických událostech příliš neorientuje. 
     Nepřesně až neodborně vyznívají některé formulace, např. „byla vyhozena spousta občanů“ (s. 9), „Knihovna města Plzně měla velice velký počet výpůjček“ (s. 25 – 26). Také bibliobus není „pomocné zařízení“, ale knihovna - specifický knihovní provoz.  
Cenné jsou informace, které načerpala studiem archivních materiálů přímo v Archivu města Plzně, a rovněž uvedené citace z dobového tisku. Za nejzdařilejší lze považovat závěrečnou kapitolu 5 Dějiny pojízdné knihovny (s. 45 – 56). 
Práce je doplněna o 16 stran příloh, z nichž největší sdělnou hodnotu mají grafy s údaji o počtu výpůjček. 

3.	FORMÁLNÍ ÚPRAVA (jazykový projev, správnost citace a odkazů na literaturu, grafická úprava, přehlednost členění kapitol, kvalita tabulek, grafů a příloh apod.):

Práce má všechny předepsané náležitosti – dobrou grafickou úpravu, přehledné členění do kapitol, subkapitol a odstavců, bohatý poznámkový aparát.
Úroveň jazykového projevu kolísá v závislosti na použitých pramenech, slabší je tam, kde se autorka pokouší formulovat sama za sebe. Nedokáže po celou dobu udržet odborný jazykový styl, z neosobní roviny samovolně přechází k ich-formě. 
V textu lze vystopovat ojedinělé drobné chyby (např. „25ti let“ – s. 4; „30ti let“ – s. 14).
 Zařazené přílohy (fotografie dobových dokumentů a pozvánek) mají bohužel velmi špatnou tiskovou kvalitu, v řadě případů jsou až nečitelné – mají tedy nízkou informační hodnotu.
V exempláři bakalářské práce, který jsem obdržela jako podklad k hodnocení, bohužel chybí s. 59 – 68, tzn. téměř celý přehled použité literatury vč. resumé.  

4.	STRUČNÝ KOMENTÁŘ HODNOTITELE (celkový dojem z práce, silné a slabé stránky, originalita myšlenek apod.):

Je zřejmé, že diplomantka je zaujatá pro věc, k práci přistupovala s nejlepšími úmysly, přípravě věnovala mnoho času, shromáždila a mnohdy doslova „vypátrala” pouze v archivech dostupné podklady a vytěžila z nich maximum. Informace načerpané z pramenů doplňuje o vlastní názory („myslím si, že díky tomuto zákonu…“ – s. 21; „podle mě je stále na škodu roztříštění místností. Mám na mysli nejednotnost všech oddělení“ – s. 21; „za zajímavou považuji akci knihovny“ – s. 28). Ne vždy se však dokáže na problematiku dívat očima historie, posoudit výsledky knihovny v relacích a v kontextu dobových možností. Některé závěry tak vyznívají pyšně a zjednodušeně.
     V průběhu celého textu zůstává osobní, zpravidla píše v ich-formě a v přítomném čase, průběžně opakuje, čím se zabývá a co objevila („materiály k bakalářské práci hledám“ – s. 2; „rozhodně také používám“ - s. 2; „ze zpráv jsem se také dočetla“ – s. 12; „ze zprávy se dočítám“ – s. 13; „ve zprávě se dočítám“ – s. 21, 24, 28; „objevila jsem pouze“ - s. 22; „informací o roce 1964 jsem objevila velice poskromnu“ – s. 22; „k následujícímu roku 1969 jsem zjistila pouze to“ - s. 23;  „nikde se ale nedočítám“ – s. 23; „ale některé informace jsem z něj vyčetla“ – 25; „alespoň objasním“ – s. 43 apod.). Přičemž samo sdělení, že autorka se o něčem nedočetla, nemusí nutně znamenat, že tyto informace objektivně neexistují.  
Celkově práce působí slušně a shrnuje velké množství dat.  

5.	OTÁZKY A PŘIPOMÍNKY DOPORUČENÉ K BLIŽŠÍMU VYSVĚTLENÍ PŘI OBHAJOBĚ (jedna až tři):

6.	NAVRHOVANÁ ZNÁMKA (výborně, velmi dobře, dobře, nevyhověl): 

Práci doporučuji k obhajobě. Navrhuji známku VELMI DOBŘE.

Datum: 20. 5. 2012						             Podpis: Mgr. Helena Šlesingerová