Katedra filozofie
	PROTOKOL O HODNOCENÍ PRÁCE	

Práce (co se nehodí, škrtněte): diplomová / bakalářská

Posudek (co se nehodí, škrtněte): vedoucího / oponenta

Práci hodnotil(a) (u externích hodnotitelů uveďte též adresu a funkci ve firmě): Mgr. Jiří Podhajský, KFI ZČU

Práci předložil(a): René Navrátil

Název práce: Lze filozofii A. Schopenhauera označit za pesimistickou?

1.	CÍL PRÁCE (uveďte, do jaké míry byl naplněn):

Student si v práci vytyčil jako hlavní cíl pokusit se ukázat, že (1.) „některé Schopenahuerovy myšlenky a jejich konsekvence nemusejí být nutně interpretovány jako pesimistické“, tento hlavní cíl je následně doplněn dalšími dvěma, a to (2.) „obhájit tezi, že pesimismus nevedl v Schopenhauerově životě k nihilismu, odevzdanosti, k absenci životního smyslu“ a (3.) „poukázat na pozivitní aspekty pesimistického myšlení“. Lze říci, že všechny takto stanovené cíle práce byly úspěšně naplněny; v případě tezí 1 a 3 bylo cílů úspěšně dosaženo vhodným srovnáním Schopenhauerovy filosofie a jiných podobných myšlenkových směrů.

2.	OBSAHOVÉ ZPRACOVÁNÍ (náročnost, tvůrčí přístup, proporcionalita teoretické a vlastní práce, vhodnost příloh apod.):

Obsah práce je určen již samotným názvem a výše zmíněnými tezemi. I přesto, že otázka Schopenhauerova pesimismu je dosti rozsáhlou problematikou, a jako taková hrozí nemožností jasného a pevného ukotvení (stejně jako v případě jakéhokoliv „ismu“), autor nezabředává do spekulací a vcelku rozumně již v první kapitole načrtává rozdíl mezi pesimismem a jeho filosofickým a psychologickým (psychologisujícím) výkladem. Sám poté při výkladu pesimismu staví převážně na práci prof. J. F. Dienstaga a I. Yaloma. Velice obratně je užito jako podkladu primární literatury. Právě díky tomu, že autor staví na základních Schopenhauerových pracích a na výkladech zmíněných dvou myslitelů, je argumentace vcelku jasná a úspěšně vede k dosažení vytyčených cílů. Poněkud problematickým se však stává dokazování teze 2, které spočívá na srovnání Schopenhauerovy filosofie a jeho života. Tato část není ale částí zdaleka tak důležitou jako části ostatní.
Jako velice vhodné působí Shrnutí základních myšlenek v kapitole 8, jež předchází Závěru práce. Škoda jen, že některé myšlenky jsou zde uvedeny vůbec poprvé a nejsou nikde v textu předtím argumentovány (vzhledem k rozsahu práce by to však nebylo ani možné). Co se týká celkového obsahového zpracování, je předložená práce na velice dobré úrovni. 

3.	FORMÁLNÍ ÚPRAVA (jazykový projev, správnost citace a odkazů na literaturu, grafická úprava, přehlednost členění kapitol, kvalita tabulek, grafů a příloh apod.):
	
Nejslabší stránkou práce, která zároveň kazí celkový dojem z ní, je formální úprava. Po stránce jazykové je vše, až na některé výjimky, v pořádku. Jazykový projev je kultivovaný a odpovídá požadavkům na bakalářskou práci. To se však již nedá říci o formální úpravě: citacích a seznamu literatury. Těm chybí jednotný styl a dokonce i povinná úprava ve formě normy 690 (seznam literatury). V případě některých citací není jasné, kdo je autorem tvrzení, např. str. 42: Schopenhauer na tuto skutečnost opakované poukazuje a Freud se ptá „Co lidé…ambicí“, přičemž podle uvedené informace pod čarou by autorem měl být Dienstag a nikoli, jak vyplývá z textu, Freud. Co se týká grafického zpracování a hlavně členění práce, je vše v pořádku. Zvolené členění je logické a odpovídá cíli práce.

4.	STRUČNÝ KOMENTÁŘ HODNOTITELE (celkový dojem z práce, silné a slabé stránky, originalita myšlenek apod.):

Vzhledem k náročnosti a rozsáhlosti problematiky, o jejíž podání se student pokusil, je nutno říci, že vznikla práce na vysoké úrovni, především co se týká obsahového zpracování. Částečné zpochybnění označení Schopenhauerovy filosofie za pesimistickou je provedeno velice vhodně pomocí primární a sekundární literatury. Student si v úvodu vytkl tři zmíněné teze, které v průběhu práce dokázal podložit vybranými texty.
Nedostatkem práce je potom její formální úprava. Jedná se především o nejednotný styl odkazování na literaturu v poznámkách pod čarou, dále o fakt, že seznam literatury není v podobě požadované normy. V poslední řadě o problém rozeznání autora toho kterého tvrzení (viz příklad výše).
Vzhledem k obsahové kvalitě práce lze však tyto nedostatky označit spíše za projev lajdáctví či nepozornosti, než za projev vědomého porušování pravidel psaní bakalářské práce. Z tohoto důvodu navrhuji známku výborně s tím, že při obhajobě by student měl svoji nepozornost či nedostatky práce zdůvodnit.

5.	OTÁZKY A PŘIPOMÍNKY DOPORUČENÉ K BLIŽŠÍMU VYSVĚTLENÍ PŘI OBHAJOBĚ (jedna až tři):

Při obhajobě by student měl vysvětlit svoji práci s literaturou a její nedostatky (viz výše).

6.	NAVRHOVANÁ ZNÁMKA (výborně, velmi dobře, dobře, nevyhověl): 

Výborně.

Datum: 		18.5.2012						Podpis: