Katedra filozofie
	PROTOKOL O HODNOCENÍ PRÁCE	

Práce: bakalářská

Posudek: oponenta

Práci hodnotil: Kryštof Boháček, Ph.D.

Práci předložil: Michal Jirkovský

Název práce: Pojetí logu ve stoické filosofii

1.	CÍL PRÁCE (uveďte, do jaké míry byl naplněn):

Sám autor v úvodu prohlašuje, že jeho záměrem je podat vysvětlení vztahu stoických myslitelů k pojmu logos. Tato poněkud neobratná formulace je poté blíže specifikována: cílem je vystihnutí vztahu mezi jejich filosofií a tímto řádem (logem), s. 1. Chápavý čtenář z toho vytuší, že cílem je nejspíše analýza funkce a významu pojmu logos ve stoické filosofii, nicméně tato určitá neobratnost jej bude provázet celým textem Michala Jirkovského.
Zda a do jaké míry se cíle podařilo dosáhnout, je u podobně koncipované kompilační práce vždy otázkou. Na jednu stranu je u přehledové práce tohoto typu cíl zaručen již v okamžiku jejího naplánování, na druhou stranu ovšem taková práce těžko přinese něco nového či osobitého a posuzování cíle se tak omezuje na úroveň, se kterou byl průřezový kompilát předložen. Pomineme-li formální stránku, je posuzování úrovně odbornosti věc značně individuální. Na nějaké úrovni se autorovi jistě cíle dosáhnout podařilo.

2.	OBSAHOVÉ ZPRACOVÁNÍ (náročnost, tvůrčí přístup, proporcionalita teoretické a vlastní práce, vhodnost příloh apod.):

Práce je průřezový přehled bez sebemenší stopy po originalitě. Sestává z obligátního úvodního defilé  jmen a letopočtů, po nichž na osmé straně autor konečně přistupuje k svému tématu. Uchopuje i jej nicméně po způsobu výpisků z učebnice, tj. nedrží se svého vytčeného centrálního tématu, ale prostě podává standardní výklad stoické nauky, rozdělený tudíž do tří kapitol. V rámci každé kapitoly se pak pochopitelně s logem tu a tam setkáváme, a krom toho je na závěr vždy přičleněna speciální pasáž věnovaná logu v logice, fysice a etice. Závěr vcelku zdařile rekapituluje již řečené, žádnou hlubší reflexi ovšem nepřináší.
Autor předesílá, že se zaměřil zejména na stoiky pozdního období, zejména na Marka Aurelia a Epiktéta, není tomu ale docela tak. V kapitolách věnovaných logice a fysice vychází dokonce téměř výhradně z řeckých stoiků, teprve v kapitole etiky se karta obrací a náš Bc. diplomand náhle spoléhá více na „Římany“.

3.	FORMÁLNÍ ÚPRAVA (jazykový projev, správnost citace a odkazů na literaturu, grafická úprava, přehlednost členění kapitol, kvalita tabulek, grafů a příloh apod.):

Práce je formálně značně nevyrovnaná. Na jednu stranu se snaží o zdání odbornosti přidáním seznamu všech citovaných spisů antických myslitelů (ovšem seznam neúplný, neboť autor sám pod čarou cituje ještě další dílo Plútarchovo, ještě jiný spis od Cicerona, a navíc ještě homérská scholia), na druhou stanu je plna překlepů a dalších chyb, zcela katastrofální je pak stav vypisovaných slovenských pasáží. 
K tomu se váže také jedna poměrně zásadní námitka: nic proti Okálovu překladu (jenž ovšem dozajista není jednou z nejdůležitějších knih pro pochopení a interpretaci stoické filosofie vůbec), ale tam, kde autor cituje výňatky z Diogena Laertia (a navíc to bezelstně ještě zdůrazňuje v poznámkách) není sebemenšího důvodu používat překlad slovenský, máme-li k disposici český!
V seznamu sekundární literatury pro změnu chybí položka „Hegel“ a dále „odstrašující položka Störig“, ač obě figurují v textu pod čarou.
Značně také kolísá přepis řeckých slov, užívání kurzívy se zřejmě řídí jen autorovými pocity (např. s. 14-16). Zcela bezprecedentní pak je pustá a prázdná strana č. 25, zvláště uvážíme-li, že práce s bídou splňuje povinný rozsah 30 stran čistého textu (s. 2 čítá 5 řádek, s. 7 čítá 6 řádek, s. 8 má 15 řádek, s. 29 pouhé řády 2)! Elektronickou verzi nemám k disposici, doporučuji komisi překontrolovat počet povinných znaků… 

4.	STRUČNÝ KOMENTÁŘ HODNOTITELE (celkový dojem z práce, silné a slabé stránky, originalita myšlenek apod.):

Zásadní, a to opravdu téměř fatální, slabina práce se skrývá v sekci bibliografie: autor k sepsání textu použil pouhých tří odborných monografií, z čehož ovšem jedna není nijak specielně věnována stoikům. Zbývající tři položky jsou přehledové školské učebnice či příručky, rozhodně ne speciální monografie.
Články zcela chybějí, autor jakoby ani nevěděl, že teprve s nimi začíná odborná práce. Krom toho chybí veškerá zahraniční literatura, Bc. diplomand čte pouze česky – o myslitelích, které prostě v češtině studovat nelze.
Za positivum lze jistě označit přehlednou stavbu práce, průběžnou dobrou obeznámenost s Okálovými „Zlomky“ a vcelku pěknou práci s Epiktétem, Markem Aureliem i místy Ciceronem. Kdyby se byl kolega poučil v odborných článcích a dal tak svůj text do kontextu současného akademického intelektuálního pohybu, jistě by jej to kultivovalo na vyšší než pouze dobrou úroveň.

5.	OTÁZKY A PŘIPOMÍNKY DOPORUČENÉ K BLIŽŠÍMU VYSVĚTLENÍ PŘI OBHAJOBĚ (jedna až tři):

1.	Proč na s. 3 zavádíte Hegelovy distinkce, pocházející z jeho koncepce vývoje světového ducha?
2.	Jak vysvětlíte své smělé prohlášení ze s. 6 o tom, že mladší stoa je eklektická a chudá na původní myšlenky, uvádíte-li o pouhých 6 řádků níže: Jedním z nejvýznamnějších zástupců jak mladší stoy, tak školy stoiků vůbec, byl Lucius Annaeus Seneca?
3.	Jak to myslíte, uvádíte-li na s. 11, že u stoiků výpověď zcela jistě netělesná je? Jak dále obhájíte nikde nevysvětlený dvojí překlad termínu hylé, které z variant dáte přednost při obhajobě a proč?

6.	NAVRHOVANÁ ZNÁMKA (výborně, velmi dobře, dobře, nevyhověl): DOBŘE

Datum: 17. V. 2012							Podpis:  Kryštof Boháček