Katedra filozofie
	PROTOKOL O HODNOCENÍ PRÁCE	
Práce: bakalářská
Posudek: oponenta
Práci hodnotil: PhDr. Jaromír Murgaš, CSc.

Práci předložil(a): Kateřina Jesínková

Název práce: Freudova psychoanalýza a umělecká kreativita

1.	CÍL PRÁCE (uveďte, do jaké míry byl naplněn):
Autorka v Úvodu uvádí (pouze) „jeden z cílů práce“, a to „popsat vztah psychoanalýzy k uměleckému ztvárnění světa, člověka a kultury“. Cíl takto není uchopen přesně; vztahu se zde fakticky rozumí velmi široce. Ale lze říci, že tento cíl je zčásti splněn, ovšem spíše ještě jen v náčrtu. Celkově však práce ještě není provedena potřebným způsobem a jako bakalářská práce musí být ještě dopracována.

2.	OBSAHOVÉ ZPRACOVÁNÍ (náročnost, tvůrčí přístup, proporcionalita teoretické a vlastní práce, vhodnost příloh apod.):
Práce sestává z různých částí, které na sebe zatím navazují jen zčásti. První částí je historické uvedení Freuda jeho životopisem, druhou pokus shrnout charakteristiky jeho psychoanalýzy. U první je jen trochu nejasné, jak a odkud jsou čerpány informace; problémem je zpracování druhé části. Autorka zde využívá citací více a příliš „skokově“, než je pro odbornou i jinou práci přípustné; tvoří z nich prostě (skoro) celé stránky namísto svého vlastního vedení výkladu. Necitované pasáže zřejmě také odněkud pochází, ale zdroj není vždy jasný. Souvislost celkově také není jasná, autorka nemůže kapitolu sestavit jako koláž, jakkoli snad z „dobrých kousků“. (Více viz níže 5. Připomínky). Autorka témata zavádí jako nové figurky do hry (podle Schellinga možno říci „jako vystřelené z pistole“). Stejně to pak provede s estetickými pojmy – a vlastně s celou třetí částí, věnované estetice. Opět přitom není dost jasné, jak autorka pracuje se zdroji, kde se vzalo, co se vzalo; autorka by měla pracovat s jistým odstupem, myšlenkou na provázaný výklad, s kritickým rozlišováním zdrojů i možného vlastního výkladu. Se stejnými problémy jako u dřívějších pasáží pak postupuje v další části, ve výkladu umění, o trochu méně v poslední části, věnované souvislostem (ne tak vztahu) mezi psychoanalýzou a uměním.
K obsahu je ještě třeba říci, že autorčino zpracování je zčásti tedy příliš poplatné předlohám, na druhou stranu se autorka pokoušela sestavit práci a hlavně její vyústění samostatně, s invencí, zájmem, využíváním zdrojů i s určitým nadáním. Bohužel je práce jen ještě nezralá, neprovedena s potřebnými odbornými dovednostmi práce s texty cizími i textem vlastním.

3.	FORMÁLNÍ ÚPRAVA (jazykový projev, správnost citace a odkazů na literaturu, grafická úprava, přehlednost členění kapitol, kvalita tabulek, grafů a příloh apod.):

Práce je skoro přijatelně členěna, ovšem i názvy, podobně jako obsahy kapitol, by měly být více formulovány s nějakou celkovou souvislostí, ne v izolaci a úplné obecnosti (Psychoanalýza. Umění. Humor. … atd.) 
Zejména kapitola o estetických pojmech a zčásti i kapitola o umění jsou však do celku práce vsazeny příliš bez přímé návaznosti. 
Text je převážně dobrý, na velmi pěkné stylistické úrovni, prozrazuje autorčiny dobré schopnosti. Jen občas se přece jen potýká s drobnými neobratnostmi. Např. viz na str. 11 třetí řádek („studie neuróz“ jako „druh onemocnění“?), dále devátý a osmý řádek odzdola („si nepamatoval na…“), na str. 12 poslední řádek (návaznost z roku 1920 na rok 1933), na str. 14 před citací č. 31 – kterou, která, na str. 19 začíná malým písmenkem (tamtéž níže je mimochodem z Aristotelovy Poetiky Politika,  a – mnou kritizované – „pistolové“ využití citace z encyklopedie (jedno z mnoha), návaznost citace u odkazu 41 na str. 16, dublování dvouřádkové citace v textu jsou i další drobnosti – „jež“ místo „jenž“ na str. 8, velké A na str. 12 u amerických států, neshoda singuláru a plurálu na str. 31… Na začátek pasáže – kapitoly Umění (str. 25) nepatří otázka ve formě „nejprve si shrňme, co je vlastně umění?“ – nevhodná formulace. Stejně jako započetí kapitoly o psychoanalýze (str. 13) prostě jen nijak neuvedeným, „vystřeleným“ citátem. (Na téže straně v první a druhé řádce přebývají čárky ve větě.). 
Citace jsou asi všechny v uvozovkách, ale neměly být využívány NAMÍSTO formulací autorky, nýbrž k upřesnění, doplnění, zkoumání apod., jak je správné. Také by při správném užití byly textem autorky uvedeny a nepadaly jen najednou z nebe („z pistole“), ani za sebou návazně ani s tematickým skokem.  Bylo by také dáváno najevo a s kritickým vědomím a přímo v textu, odkud, proč a jak je AUTORKA PRACOVNĚ POUŽÍVÁ. Nesprávné využití citací namísto vlastního výkladu autorky a také nepropracovanost návaznosti textu jsou jeho hlavním nedostatkem.

4.	STRUČNÝ KOMENTÁŘ HODNOTITELE (celkový dojem z práce, silné a slabé stránky, originalita myšlenek apod.):

Práce vychází zřejmě z dobrého záměru, který však není pracovně dobře dotažen do zdárného konce, dostatečně autorky artikulován. Práce je načrtnutá, zčásti ještě jen poslepovaná (z citací jiných), ne hotová, ne propracovaná. Oceňuji viditelné povědomí autorky o souvislostech psychoanalýzy a umění, bohužel i odpovídající část práce je ale stále jen načrtnuta. Jazyk i poslední část práce prozrazují, že by práce po obsahovém i formálním dopracování mohla být velmi pěkná; zatím však ji nepovažuji za „propustitelnou“ jakožto obhájenou.

5.	OTÁZKY A PŘIPOMÍNKY DOPORUČENÉ K BLIŽŠÍMU VYSVĚTLENÍ PŘI OBHAJOBĚ (jedna až tři):

Poznámka: škoda, že tolik věcí a zejména v konci je v práci jen načrtnuto. Škoda jen tvrdého vpádu izolovaných estetických pojmů.
K již zmíněné str. 11 mám „návodný“ dotaz pro autorku: Citace s odkazem 17 začíná „Tak jsem dospěl k tomu, že…“. Předchozí text však neudává ani důvod ani způsob, který by byl odpovědí na otázku JAK?, aby mohl navázat citát „Tak…“. Takže: Jak přesně k tomu, co dále uvádíte (neurózy jako toxický projev poruchy sexuální funkce), Freud dospěl, speciálně od toho, co uvádíte předtím (že „záchvaty úzkostí… pojmenoval ... neurózou“)?
Druhá otázka směřuje k tomu, co vidí autorka zajímavého na to, že byl Freud „Žid, který… dokázal své nadání maximálně zhodnotit“ (str. 6, Úvod práce)? Nic proti ničemu; ale jak zní celá ta autorčina otázka, v čem je ta zajímavost?

6.	NAVRHOVANÁ ZNÁMKA (výborně, velmi dobře, dobře, nevyhověl): 

„Nevyhověla“

Datum: 27.8. 2013 								Podpis: