Katedra filozofie
	PROTOKOL O HODNOCENÍ PRÁCE	

Práce: 			diplomová

Posudek: 		vedoucího 

Práci hodnotil:		Kryštof Boháček, Ph.D.

Práci předložil(a): 	Jiří Stránský

Název práce: 		Platónova politická filosofie

1.	CÍL PRÁCE (uveďte, do jaké míry byl naplněn):

Cílem diplomantova snažení bylo představit Platónovu politickou filosofii prostřednictvím dialogu Ústava a několika dalších spřízněných textů. Jak ovšem autor na několika místech správně poznamenává, novodobé dělení by nebylo právo autentickému platónskému pohledu, tedy jinými slovy čistě politická filosofie se u Platóna nevyskytuje a naopak téměř všechny Platónovy koncepce mají též určitou politickou rovinu.
Proto je práci přesnější označit za syntetickou interpretaci centrálních momentů klasické Platónovy monumentální nauky (středního období), nahlíženou primárně skrze politickou perspektivu. 
CÍLE PRÁCE BYLY BEZPOCHYBY NAPLNĚNY.

2.	OBSAHOVÉ ZPRACOVÁNÍ (náročnost, tvůrčí přístup, proporcionalita teoretické a vlastní práce, vhodnost příloh apod.):

Předkládaná práce je vlastně poměrně komplexní filosofický komentář k Platónově spisu Ústava. V zásadě kopíruje jeho strukturu, nahlíženou spolu s Dorterem (a spíše zprostředkovaně také s Wyllerem) skrze dramatickou komposici jako analogii k typické tragické dramatické lince, která počíná nevěděním, pokračuje konfrontací s bezprostředním náhledem vedoucím k obracejícímu poznání, a je završena potvrzující a integrující praxí. Autor tuto klasickou platónskou stavbu nazývá anabaticko-katabatickou strukturou a dodává její další charakteristiku, ve vzestupné fázi negativní, v sestupné pak positivní. Centrální část je pak vyhrazena mysteriálnímu dogmatu.
Protože se ovšem autor v oboru již několik let úspěšně pohybuje včetně zdařilých publikací, propojuje svůj výklad Ústavy s dalšími klíčovými texty, zejména s Iónem a Faidrem v otázce kritiky poesie, Faidrem, Gorgiou a Menexenem v otázce rétoriky, s Politikem v otázce kritiky ústav a zejména se Symposiem při otázce rozhodujícího způsobu platónské konceptualizace přerodu z východiska kritického zkoumání ve fázi positivního, tvůrčího kladení. Diplomant disponuje jak širokým porozuměním celému platónskému diskursu, tak zevrubnou znalostí současné špičkové produkce dostupné v angličtině. Pohybuje se tak na popsané půdě s lehkostí, která mu umožňuje uchopit politiku (v hellénském smyslu veřejné aktivity par excellence) jako základní integrující rovinu Platónova myšlení a s ní související strukturu jako základní metodologické prisma, zajišťující reinterpretaci nejrůznějších fenoménů skrze dvojí traktování ze dvou fundamentálně odlišných posic. Ústava se tak jeví jako zcela centrální dílo, které synopticky povyšuje na vyšší rovinu přímočařejší parciální zkoumání a funkčně je propojuje s problematikou tzv. pozdních dialogů.
Z hlediska celkové badatelské perspektivy se Stránský kloní k unitariánské posici, která mu v kombinaci se zmíněnou školou dramatického čtení umožňuje vzdorovat častým snahám současných badatelů o dekonstrukci složité stavby Ústavy; činí tak ovšem za cenu nezdůvodněného předpokladu společné naukové báze Symposia a Ústavy. To ovšem neznamená, že by předložená interpretace nebyla plausibilní; jen není zdaleka tak samozřejmou první variantou k přijetí z nabízejících se možností, jak ji autor vykresluje.

3.	FORMÁLNÍ ÚPRAVA (jazykový projev, správnost citace a odkazů na literaturu, grafická úprava, přehlednost členění kapitol, kvalita tabulek, grafů a příloh apod.):

Formální stránka splňuje všechny požadavky pro možnou publikaci.  Bylo by zřejmě vhodnější rozdělit bibliografii na články a monografie, resp. elektronické zdroje. Sekce pramenů by měla být obohacena o užívané edice řeckých originálů, z nichž pisatel znalý starořečtiny zhusta přebírá pojmy.

4.	STRUČNÝ KOMENTÁŘ HODNOTITELE (celkový dojem z práce, silné a slabé stránky, originalita myšlenek apod.): 

Práce je mimořádně zralým autorským projevem. Ještě na rovině disertace bývá zvykem obvykle předkládat analytické studie parciálních problémů. Jiří Stránský naproti tomu předložil úspěšnou syntetickou variantu, která samozřejmě zmíněné analytické postupy předpokládá.

Práci vnímám jako vážného aspiranta na nejlepší práci ročníku.

5.	OTÁZKY A PŘIPOMÍNKY DOPORUČENÉ K BLIŽŠÍMU VYSVĚTLENÍ PŘI OBHAJOBĚ:

(1)	Můžete, prosím, nějak rozvést své tvrzení ze s. 27, že Kallipolis „není v zásadě jinou obcí než původní rozumná obec“?
(2)	Můžete vysvětlit své tvrzení ze s. 36, že se demokratická ústava může „snadno jevit jako nejkrásnější“? Můžete vysvětlit spojení krásy s problematikou dokein na jedné straně a s noein neuchopitelného Dobra na straně druhé (s. 58)?

6.	NAVRHOVANÁ ZNÁMKA: výborně

Datum: 								Podpis: